![אבוש ואימוש מיה 10](https://midlife-6pack.com/wp-content/uploads/2022/09/0d8fc21f-444e-48b3-820f-260c00d4cc5d-1024x768.jpg)
![מיה נחת בית רימון 9](https://midlife-6pack.com/wp-content/uploads/2022/09/ce968103-eb95-4426-b9a2-4a0250b3a358.jpg)
![ילדי גנירם רמגש 8](https://midlife-6pack.com/wp-content/uploads/2022/09/fc1da9c2-198d-43bf-af64-58fa232c5579-1024x682.jpg)
![אלנתן - 7](https://midlife-6pack.com/wp-content/uploads/2022/09/96b492a9-331f-4b0a-bfb7-0995e88c58fb-768x1024.jpg)
![שטרן ירושלים - 6](https://midlife-6pack.com/wp-content/uploads/2022/09/50955ea1-11d6-4158-9fa9-66a0b05ca531-1024x833.jpg)
![מיה בית רימון 5](https://midlife-6pack.com/wp-content/uploads/2022/09/0d0d5fbd-8289-4dad-a3d1-b015af615503-782x1024.jpg)
![מיה בית רימון 2](https://midlife-6pack.com/wp-content/uploads/2022/09/00fb67bf-5c4c-414d-82df-c50060551ece-1024x667.jpg)
איזה יופי של סיום היה לנו!
קמים בבוקר שישי וכל הוויב משתנה…
מתארגנים למעבר שוב, למרות שחשבנו שמיצינו ובכל זאת שוב תיקים על הגבים ועוברים להוסטל השני.
וואי, המעבר פתאום לאירופה המסודרת, הנקייה והשקטה מרגיש כל כך אחר. פתאום מבינים שממש התרגלנו כבר לתרבות החמה והנעימה שאיתה אמנם מגיע גם הרבה באלגן אבל גם מלא שמחת חיים ברחוב, לעומת הרחוב השקט והמופנם האירופאי…
המעבר בעזרת הרכבות הסופר יעילות שלהם מביא אותנו במהירות להוסטל שממוקם לא בדיוק במיקום המושלם שהיינו בוחרים אם לומר זאת בעדינות (רובע החלונות האדומים…), אבל המקום מקסים ומקבלים את פנינו בחיוך (חיוך אירופאי קפוץ אומנם, אבל חיוך!)
שמים את הדברים בשמירת חפצים ויאללה, הולכים לתור מעט את העיר, בכל זאת כולנו עם גט' לג וישנו לסרוגין בלילה…
הולכים בכיכרות העיר, עולים לתצפית "מגדל מיין" ולקינוח היום, מגיעים למסעדה טבעונית שהמליצו לנו עליה. אוכלים בתאבון רב ונהנים מאוד. היה טעים כמעט כמו בשר…
מחליטים לבקש לשלם מראש על ארוחה לשבת וככה חוסכים לעצמנו התארגנות רצינית.
שבת נעימה ורגועה של התגברות על הג'ט-לג, נהנים מהעיר ומתרגשים לקראת המחר.
אומנם אירופה קרובה לישראל אבל בחרנו טיסה עם קונקשן להפחית עלויות וככה היום שלנו נמתח לו… אז ביקרנו גם בתורכיה כמה שעות ובשעת ערב מאוחרת… נוחתים בארץ!!
![אוכל טבעוני כשר בפרנקפורט](https://midlife-6pack.com/wp-content/uploads/2022/09/591fbec4-4126-4abd-be07-3df4ac60f9bc-1024x1024.jpg)
![תצפית ממגדל מיין](https://midlife-6pack.com/wp-content/uploads/2022/09/7b1414ee-0355-4f8b-b30b-ced83f343170-768x1024.jpg)
![על ראש המגדל](https://midlife-6pack.com/wp-content/uploads/2022/09/c4d9b09a-f0e4-4b43-b12b-edc5374e929a-1024x768.jpg)
![עוזבים את ההוסטל בדרך לנמל התעופה](https://midlife-6pack.com/wp-content/uploads/2022/09/b3d7f530-ceaf-4308-b127-fcc7c1580971-1024x1024.jpg)
![נמך התעופה פרנקפורט](https://midlife-6pack.com/wp-content/uploads/2022/09/bef9c5d6-4c0b-40b0-b2c8-bb32ed1e5d65-768x1024.jpg)
![יאללה הביתה](https://midlife-6pack.com/wp-content/uploads/2022/09/339621c2-b869-4d1b-b6fe-1c9d0d5ee782-1024x1024.jpg)
![10affa49-694a-4c77-bf6d-e5f68502435d](https://midlife-6pack.com/wp-content/uploads/2022/09/10affa49-694a-4c77-bf6d-e5f68502435d-1024x1024.jpg)
![הגענו](https://midlife-6pack.com/wp-content/uploads/2022/09/b9b37f80-287e-4da6-838e-03a03856930f-1024x768.jpg)
ההתרגשות הגיעה לשיאים חדשים..
יורדים בשדה ועוד בשרוול המטוס הילדים גומעים בהתרגשות מטורפת וקוראים בקול כולם יחד כל מילה בעברית שכתובה על הקיר…
מחכים לכבודה…
כמובן שתיק אחד לא הגיע…ומי יודע אם יגיע. בלאגן כזה בשדה לא ראינו בשום מקום. מזוודות עזובות, זרוקות בהמוניהן וזה לא עושה רוגע בקשר לתיק שלנו והסיכוי שהוא יגיע אלינו…
מיידעים את הדלפק, נרשמים ומחליטים שנתעסק בבאסה הזו אחר כך ונותנים מקום לשמחה.
אז אחרי עיכוב של שעה בפנים יוצאים החוצה סוף סוף ו…..
אמאל'ה! כאן מתחילה קבלת הפנים המרגשת שממשיכה עד רגעים אילו ממש…
חברים טובים שהכרנו בטיול מפתיעים בטירוף ומחכים לנו עם שלט גדול, היינו בשוק, זה היה מרגש!
ממשיכים יחד איתם לאחותי ברור שמחכה לנו בחוץ עם הרכב ו….המבורגר לכל אחד וסושי לאיש שלי הצמחוני, תותחית!
מגיעים לבית וכבר בכניסה לישוב שלט מקבל את פנינו והכניסה לבית מלאה שלטים ובלונים וילדים חמודים שחיכו עד 2:00 לפנות בוקר לילדים שלנו..,
ואבא ואמא שלי , וואי, שנה! לחבק את אבא ואמא!
הבית הוכן עבורנו בזכות אמא שלי וחברות שיהיה כל כך מדויק ונעים עבורנו להרגיש שחזרנו הביתה.
אז זה נכון שבכל מקום שהיינו דאגנו לקרוא למקום "הבית" אבל אין כמו הבית.
וככה, כבר כמה ימים בין פירוק הארגזים, מקבלים עוד חיבוק מחברים ועוד חברים והאחים שלנו וככה עובר השבוע שלנו: פירוק ארגז-חיבוק-פירוק ארגז-קפה עוגיה וחיבוק ופירוק ארגז וחוזר חלילה לפעמים הפירוק היה יחד עם החיבוק וחברים נתנו פה יד, והעוגיות והארוחות זרמו להם אלינו, ישר לכרסנו.
והילדים?
איפה הם???
וואו! החברים לא הפסיקו לבוא והם הלכו ויצאו ולא ראינו אותם כמעט וזה היה מרגש לראות כמה הם אהובים וכמה התגעגעו אליהם וכמה טוב להם עם החברים שלהם וגם היתה צביטה קטנה בלב שזהו, צריך לדעת לשחרר אותם.
אבל אתמול, רגע לפני שמתחילים פרק חדש, הצלחנו להתאסף יחד לארוחת ערב משותפת בנחת, כל אחד מהילדים קיבל "תעודה" מאיתנו על המסע המיוחד שלו השנה. מסתכלת עליהם בתחושת גאווה אמיתית. בואנ'ה, הם עברו חתיכת מסע ופתאום כשרואה אותם בסביבה המוכרת להם כל כך, ההבנה מתעצמת בי של כמה הם קיבלו וכמה הם התפתחו וצמחו מכל מה שהצלחנו להעניק להם, פתאום יש לנו מבט זום-אאוט כזה לראות אותם מרחוק ותכלס לקטוף את הפירות.
ואני בידיעה שלמה שהדבר שהוספנו לקן המשפחתי הזה שלנו ומה שבנינו כולנו יחד לא יאבד. הוא שלנו, בקירבנו ובליבנו, והוא עכשיו חלק ממה שאנחנו.
![טוחנים מטעמים בדרך מנתבג צפונה](https://midlife-6pack.com/wp-content/uploads/2022/09/1462d034-1849-4065-a26b-8e69c94a889f-1024x1024.jpg)
![דלת הכניסה לבית](https://midlife-6pack.com/wp-content/uploads/2022/09/02d17fe9-8969-4f33-882c-c513ff43ce54-768x1024.jpg)
![נוה וחברים באמצע הלילה](https://midlife-6pack.com/wp-content/uploads/2022/09/eb644b25-62a9-47bb-bbfc-b0733666e8e0-768x1024.jpg)
![אבוש ואימוש!](https://midlife-6pack.com/wp-content/uploads/2022/09/f8e56bde-8391-455b-ab7d-c056e9797e83-1024x1024.jpg)
![שכנים מגיעים לבקר](https://midlife-6pack.com/wp-content/uploads/2022/09/ed3cbba6-0aeb-4c15-92a8-a4b6990a988e-768x1024.jpg)
![וגם משפחת אבני ירושלים באה](https://midlife-6pack.com/wp-content/uploads/2022/09/ea757d17-359e-4b1d-be52-a3dc0e468bc2-1024x1024.jpg)
![תעודות סיום מסע](https://midlife-6pack.com/wp-content/uploads/2022/09/8190bd83-0cf0-4565-a728-90ba5671066f-768x1024.jpg)
![674c04c1-1b16-477e-8d4d-1d55c3753c33](https://midlife-6pack.com/wp-content/uploads/2022/09/674c04c1-1b16-477e-8d4d-1d55c3753c33-768x1024.jpg)
![אנחנו כל כך גאים בהם](https://midlife-6pack.com/wp-content/uploads/2022/09/4ab72f2b-647e-4028-b00e-43172a6c548c-768x1024.jpg)
![וגם הם די גאים!](https://midlife-6pack.com/wp-content/uploads/2022/09/c1fc3ca6-c3be-47b9-b81d-c70da5a22c29-768x1024.jpg)
![ברכרות מרגשות](https://midlife-6pack.com/wp-content/uploads/2022/09/96be5bdd-397a-4957-85fc-6e3a7adb133a-768x1024.jpg)
![וילד אחד שצמח למעלה](https://midlife-6pack.com/wp-content/uploads/2022/09/2e710e7b-dec0-4a2f-abee-9d258d5d057f-768x1024.jpg)
![מרוקנים את רמי לוי](https://midlife-6pack.com/wp-content/uploads/2022/09/2dce549f-e66c-4907-b723-6253000170f1-768x1024.jpg)
![ורק הקופאי לא הבין מה אנחנו מצלמים בכזו התרגשות](https://midlife-6pack.com/wp-content/uploads/2022/09/afc1ba7d-b5d7-4ed9-9dfd-f723183e41e1-1024x1024.jpg)
אז מה למדנו השנה???
ישבתי הרבה מול מסך המחשב השבוע בין פירוק הארגזים והבירוקרטיות שהגענו אליהם וניסיתי להבין איך אני הולכת לסכם כזו תקופה…
נו, לא הגעתי למסקנה חותכת, אז שולחת כאן על גלי האינטרנט קצת תובנות וחוויות שתחושו ותטעמו איתנו את הסיום של המסע הבלתי יאומן הזה שעשינו.
אז התחלנו ברפובליקה הדומיניקנית, משם לקולומביה, ארגנטינה, פרו, אקוודור, גואטמלה ולבסוף -מקסיקו.
עברנו קילומטרז' משוגע בטיסות, באוטובוסים, בטנדרים כאלה ואחרים, בסירות למינהן, במעבורות, בהרבה צורות משונות של מכוניות, באופניים, באופנועים והרבה ברגליים שלנו.
הילדים עשו חישוב שבילינו בנסיעות (מבחינת כמות השעות הכוללת) בערך 15 יום מלאים …
עברנו ב-73 בתים שונים כששיא השהות שלנו היה 4 שבועות בתחילת המסע ומאז נדדנו בטווחי זמן קצרים יותר.
כשכל הציוד שלנו דחוס היטב ב-6 תיקים, כל אחד לפי הגודל שלו על הגב. הילדים צמחו והתיקים לאט לאט יותר התאימו לגובה שלהם…כי הם צמחו וצמחו.
ראינו וטיפסנו על הרים מושלגים, קפצנו באינספור אגמים, לגונות ומפלים בצבעים שונים, היינו במדבריות, הרי געש פעילים ולא פעילים, היינו ב-4 פלאי תבל, חרשנו את תרבות האינקה, את תרבות המיה ואת הארכיאולוגיה שלהם,
טעמנו פירות וירקות שונים ומשונים בכל מיני צבעים ומרקמים,
ראינו אינספור חיות – קופים, תנינים, טוקנים, ארמדיל, איגואנות ועוד ועוד
פגשנו תרבויות שונות, אורחות חיים אחרים מכל המוכר והידוע לנו.
ובכל זה – גם פגשנו אנשים שונים מאיתנו, גם ישראלים וגם מקומיים ולמדנו שתמיד אפשר לפתח שפה וחברות גם עם מי ששונה ממך ,יכולת הפתיחות ולהגיע בלי שום עכבות למפגש, היא משהו שרק פה הצלחתי להיחשף אליו.
לכל כך הרבה דברים נתגעגע.
נתגעגע לשלוה, להיות מחוץ למרוץ, נתגעגע לביחד התמידי הזה, לחופש המוחלט להחליט לעצמנו בלי הרבה מחוייבות, נתגעגע למראות, לריחות, לאנשים האחרים, לבתי החב"ד, לכל יום שהוא לא סתם יום של שגרה, לכל יום שהוא כל כך שונה מקודמו ושבבוקר אתה לא יודע מה הוא יצפון בסופו, למפגשים המפתיעים עם האנשים בדרכים.
• כמה "צריך ל…" יש לנו בחיים! ואיך פתאום כשאין אותו, אתה מבין כמה מקום הוא תופס לנו בחיי היומיום שלנו: הארון התקלקל וצריך לתקן, הברז קצת דולף וצריך לסדר, ומה עם מפה חדשה שצריך לקנות וגם איזו קערה על הדרך, והגינה? צריך להשקיע בה וצריך להחליף עציץ, אהה וביטוח הרכב, ולחדש ביטוח לדירה ויש חתונה לאח של חבר של חברה ש… ועוד איזה מפגש בעבודה…כמה פניות יש לנו כשאין את כל זה.
• היו לנו 6 תיקים.
זה היה כל הרכוש שלנו.
תאמינו לי שיש הרבה דברים שפרקנו שבכלל לא היינו צריכים ולא השתמשנו בהם שנה שלמה.
כמות הצריכה היא משוגעת וכשהיינו שם כבר הרגשנו את זה אבל עכשיו כשפורקים את הארגזים בבית זה מתחדד עוד יותר… כמה דברים אנחנו בני האדם צריכים וכמה אנחנו רוצים?
למדנו שהמובן מאליו לנו, הוא ממש לא מובן מאליו ולמדנו להעריך כל כך הרבה דברים שנראים בסיסיים כל כך:
*מגב וסמרטוט?!- לא יצא לנו לעשות הרבה ספונג'ה ובכל זאת לפעמים יש צורך לנקות מה שסביבך למינימום ההכרחי ..לך תעשה את זה עם סמרטוט דרום אמריקאי – זה לא מובן מאליו!
*מים לשתיה או כמו שאצלנו אומרים: מים ראויים – לפתוח את הברז ולשתות ממנו / להכין איתו אוכל / לצחצח שיניים או אפילו סתם לפתוח את הפה במקלחת בלי לחשוש מטפילי בטן / זיהומים / בקטריות – זה לא מובן מאליו!
• זרם מים במקלחת – לא מובן מאליו!
• לקח לך רק דקה לכוון את טמפרטורת המים – לא מובן מאליו!
• היו בכלל מים לכוון ?!
*מכונת כביסה- לא מובן מאליו!
*טוב, גם מקרר…- לא מובן מאליו…
*לשים נייר בשירותים ולא בפח..אם יש פומפה בשרותים – תסיק את המסקנות שלך ותתנהג כראוי…
כן כן. לא מובן מאליו.
* לאכול כמעט בכל מקום מה שרוצים ולגרוף בסופר בלי לבדוק שעות את האותיות הקטנות ורשימות כשרות בספרדית – לא מובן מאליו!
היום כשאביה הקטן שלנו עלה לכיתה א' בבית ספר בהושעיה, במדינת ישראל ובסוף הטקס שרו כולם ביחד את שירת התקווה כשהדמעות הציפו אותי בעוז , ידעתי והרגשתי בעוצמה רבה שגם זה לא מובן מאליו.
וכמה טוב לחזור ולהרגיש בבית.
בתפילה שנצליח לשמר ולו במעט את שלמדנו.
בהודיה גדולה לקב"ה על כל הטוב שעשה עמדי ועם ביתי.
ברוכים השבים. שההסתגלות תעבור בהנאה וקלות…נהננו מכם ומהכתיבה שלך. מוזמנת להמשיך…